Ulkomaisen inflaation välittyminen kotimaiseen inflaatioon - Mikko Spolander; Kari Takala (Bank of Finland, 1995)
Ostovoimapariteettiteorian mukaan maittaiset hintatasot ja inflaatiovauhdit pyrkivät pitkällä aikavälillä yhtäläistymään. Eurooppalaisten markkinoiden yhdentyminen, vapaakaupan laajeneminen ja pääomaliikkeiden vapautuminen ovat entisestään lisänneet paineita hintojen yhdentymiseen. Ostovoimapariteettiteorian mukaan kotimaan ja ulkomaan hintatasojen tai inflaatiovauhtien suhde määrittää maiden välisen valuuttakurssin tason.Valuutan kelluessa ja pääoman liikkuessa vapaasti maasta toiseen on kuitenkin perustellumpaa käyttää ns. korkosopeutettua ostovoimapariteettia, joka ottaa hintatasojen tai inflaatiovauhtien erojen ohella huomioon myös maiden välisen korkoeron.Korkoero auttaa selittämään hintataso- ja inflaatioerojen pysyvyyttä ja hidasta sopeutumista.Jos hintojen nousu on kilpailijoita nopeampaa, sijoituksille joudutaan maksamaan kilpailijoita korkeampaa korkoa. Tässä tutkimuksessa selvitetään sitä, missä määrin kotimainen inflaatio noudattaa kansainvälistä inflaatiota.Tulosten mukaan ulkomaista inflaatiota voidaan pitää kotimaantalouden ulkopuolelta määräytyvänä inflaation osatekijänä, jonka välittymistä Suomeen ei pystytä estämään.Ulkomaisen inflaation välittyminen Suomeen on ollut varsin nopeaa erityisesti kiinteän kurssin aikana.Estimoitujen mallien perusteella OECD-Euroopan inflaatio on välittynyt Suomen inflaatioon lähes täydellisesti vuoden sisällä.Kelluvan kurssin aikana osa sopeutumisesta on kuitenkin tapahtunut markan vahvistumisen kautta.Markan kellutus on lisännyt myös maahantuojien halukkuutta markkinaehtoiseen hinnoitteluun.
URN:NBN:fi:bof-20140807645
Keywords: 330