Bankenes tilpasning til reguleringer: en modellbasert analyse - Kjell Bjørn Nordal; Per Atle Aronsen; Lars-Tore Turtveit (Norges Bank, 2016)
I denne artikkelen benytter vi en modell for a belyse insentivene banker har til a velge nivaene pa kapitaldekning og utlansvekst nar de star overfor et regulatorisk kapitalkrav og regler om tvungen konvertering av gjeld («bail-in»). Vi ser ogsa pa regelen om at banker ma ha tilstrekkelig med likvide eiendeler til pa kort sikt a dekke behovet for refinansiering i en stress-situasjon (LCR-kravet). Modellen beskriver en eierstyrt bank med eiere som tar beslutninger som maksimerer markedsverdien av egenkapitalen. I modellen er fremtidige kredittap usikre og tilgang til gjeldsfinansiering for a dekke refinansieringsbehovet er usikker. Eiere og gjeldsinvestorer besitter samme informasjon og vurderer usikkerheten likt. Modellen viser at et høyt kapitalkrav og tvungen gjeldskonvertering sikrer hver for seg, og sammen, at eierne ønsker a videreføre banken etter store kredittap. Reduksjon i utlansporteføljen er et virkemiddel for a øke kapitaldekningen i banken. Ved innføring av tvungen gjeldskonvertering vil behovet for nedbelaning for a styrke kapitaldekningen reduseres. I modellen er oppfyllingen av LCR-kravet bestemt ut fra eiernes ønske om a redusere kostnadene ved a dekke refinansieringsbehovet nar det oppstar finansieringsvansker.
hdl:11250/2506538
Keywords: 330